Traducere după sonor!
Salutare, lume. Mulțumesc că ați venit.
Numele meu este Lorax.
Eu vorbesc în numele copacilor.
Aș vrea să vă spun câteva vorbe, dacă îmi permiteți,
cu privire la povestea pe care o s-o vedeți.
Chiar s-a întâmplat. Pe cuvânt de onoare.
Dar sunt mai multe lucruri de știut despre poveste decât este scris pe această foaie.
Deci, fiți atenți, vă rog...
... cât pregătesc eu scena.
Povestea începe în Orașuldetrebuință. Un oraș din plastic și plin de imitații.
Dar oamenilor le plăcea în felul acesta.
Un oraș lipsit de natură. Fără nici măcar un copac adevărat.
Ce s-a întâmplat cu copacii?
Dă drumul la muzică! Să vedem...
În Orașuldetrebuință e o nouă dimineață!
Cu mașini, case și gazoane noi.
Aici avem tot ce ne trebuie.
În Orașuldetrebuință ne facem singuri copacii.
Toți copacii sunt făcuți în fabrici.
Și sunt pe bază de baterii 96!
În Orașuldetrebuință, aerul nu este curat!
Așa că, cumpărăm aer proaspăt.
Iese prin mașinăria asta.
Orașuldetrebuință este orașul satisfacției garantate.
- În Orașuldetrebuință... - Nu vrem să știm...
Unde dispar gunoaiele, mizeria și chimicalele.
Iar acum, în sfârșit, strălucești după ce faci baie!
În Orașuldetrebuință ne distrăm cât ține anul.
Facem surf și schi prin oraș.
Îi mulțumim lui Dumnezeu pentru tot ce avem!
Inclusiv pentru acest parc pentru autovehicule!
Parc!
Uitați, copii. Este domnul Aloysius O'Hare.
Omul care a găsit o modalitate de a vinde aerul.
Și a devenit miliardar.
Aer O'Hare.
Ne place să trăim astfel în Orașuldetrebuință!
Parcă zici c-am trăi în paradis!
E perfect!
- Și așa va rămâne! - O, da!
Iubim Orașuldetrebuință. E destinat lucrurilor mărețe.
Aici toți suntem o comunitate liniștită.
Ne place să locuim aici, în...
Orașuldetrebuință
Aeromodel teleghidat.
Da!
Bună, Ted.
Bună și ție, Audrey.
Iar ți-a ajuns mingea în curtea mea?
Ce? Nu!
E un aeromodel, de data asta.
Vrei să vezi ceva uimitor?
Hai, vino!
Tu ai...
Tu ai pictat asta?
Îți place?
Ce, glumești?
E nemaipomenit! Ce sunt aceștia?
Copaci adevărați! Înainte creșteau peste tot pe aici.
Oamenii spun că aveau cele mai fine frunze. Mai fine chiar și decât mătasea.
Și miroseau ca laptele de fluture.
Ce înseamnă asta?
Exact! Așa am zis și eu.
O, da.
Ce-mi doresc mai mult ca orice pe lume, este să văd un copac adevărat,
crescând în curtea mea.
Deci dacă, să zicem, e doar un gând, dacă cineva ți-ar aduce unul...
Probabil că m-aș căsători cu el imediat.
Pun pariu că asta sună aiurea.
- N-a sunat aiurea? - Nu, deloc.
Nu e deloc aiurea.
Ted, dragule, nu te juca cu mâncarea.
Nici tu, mamă.
Așadar, mamă, știi cumva un loc
de unde aș putea lua un copac adevărat?
Ted, avem deja un copac. E ultimul model ieșit pe piață.
Da... Dar eu ziceam de un copac adevărat,
care crește din pământ, sau habar n-am. Un copac adevărat.
Serios?
Ai prefera să ai o o bucată de lemn murdară și mizerabilă
care crește din pământ și face, ce?
Nici măcar nu știu ce face. La ce e bun?
Uite ce avem noi aici!
E Copacomaticul.
Singurul copac cu telecomandă.
Vară, toamnă, iarnă și... discotecă!
- Mamă... - Haide, Ted. Hai și tu.
Dansează cu copacul.
Mă dor ochii, mamă. Te rog, oprește-te.
În fine, să zicem că am nevoie de un copac.
Unde să mă duc? Ce să fac?
Știi ce trebuie să faci? Trebuie să-l găsești pe Numai-O-Dată.
Pe cine?
Mamă, acum nu e timpul pentru una din poveștile tale magice, bine?
Ai dreptate, am uitat!
Sunt bătrână și nici măcar nu-mi amintesc unde mi-am pus dinții.
Nu-ți ieși din pepeni. Nu asta voiam să spun.
Nu, serios. Mi-am uitat dinții.
Ești drăguță să te duci să mi-i aduci?
Desigur, mamă.
Bine, uite cum stă treaba.
Numai-O-Dată e omul care știe ce s-a întâmplat cu copacii.
Dacă vrei un copac, trebuie să-l găsești pe el mai întâi.
Numai-O-Dată?
Bine. Bunico, Numai-O-Dată există măcar?
Există, bineînțeles.
Ei bine... Unde l-aș putea găsi?
Departe, în afara orașului, acolo unde iarba nu crește
și unde vântul miroase a sărat și umezeală atunci când bate.
Și unde păsările nu cântă. Cu excepția corbilor bătrâni.
Nu mai face așa.
Acolo e locul unde trăiește Numai-O-Dată.
Stai puțin. În afara orașului?
Se spune din bătrâni că dacă îi duci 15 cenți,
un cui și o găoace a unui melc bătrân.
Îți va spune tot ce vrei să afli.
IEȘIRE ÎN AFARA ORAȘULUI.
Dle O'Hare, avem ceva pentru dvs. care va duce " Aerul O'Hare" la următorul nivel.
Dle O'Hare, știu ce credeți...
Unu: M-am îmbogățit vânzând oamenilor aer
care este mai curat decât cel urât mirositor de afară.
Și doi, și asta e cea mai importantă:
Cum aș putea să fac și mai mulți bani?
Vă putem spune noi cum, domnule. Vă putem spune noi.
Uitați-vă la reclama asta.
Încă o sâmbătă plictisitoare...
Frate, nu cred asta.
O'Hare, aer curat!
Prospețimea de care ai nevoie. Respirați responsabil!
- Măiculiță mare! - Îmi place la nebunie!
- Da. - Cred că râdeți de mine!
Chiar credeți că lumea e atât de idioată încât să pună botul la asta?
Cercetările noastre arată că dacă pui ceva într-un recipient de plastic,
lumea îl va cumpăra.
- Exact! Și... - Încă ceva.
Când vom construi noua fabrică, pentru fabricarea recipientelor din plastic,
calitatea aerului o să se înrăutățească.
Iar asta va face lumea să dorească aerul nostru chiar mai mult decât acum
și vânzările o să crească sus de tot!
Cu alte cuvinte, cu cât este mai poluat aerul...
Cu atât mai multă lume îl va cumpăra!
Doamne, de asta el este geniul! Chiar și rimează.
Sunt conștient că rimează.
Ce vreți, capete seci?
Sunt în toiul unei ședințe!
ALERTĂ!
Ce?
De ce pleacă din oraș?
Nimeni nu pleacă vreodată din oraș!
Vedeți ce pune la cale.
O, frate.
PERICOL! NU INTRAȚI! NU TRECE! VORBESC SERIOS!
DRUMUL CĂTRE LORAX.
În regulă.
Numai-O-Dată.
Bine...
Cine ești?
Cine ești și ce cauți aici?
Numele meu este Ted!
Tu ești Numai-O-Dată?
- O, frate... - Nu ai citit semnele?
Nimeni nu ar trebui să vină aici!
Pleacă de aici! Și lasă-mă în pace!
Și vezi să nu te lovească cizma când pleci.
Cizma?
Păzea că vine!
Ascultă-mă! Se zice că dacă cineva îți aduce lucrurile astea
tu îi vei spune în schimb despre copaci!
Nu, nu, nu, nu !
- Despre copaci ? - Da !
Despre copacii adevărați. Știi tu, copacii care cresc din pământ.
Alo?
Scuze, doar că...
Nu credeam că îi mai pasă cuiva despre copaci.
Uite că mie încă îmi pasă despre copaci.
Ce...
Vrei să știi despre copaci? Ce li s-a întâmplat?
De ce au dispărut toți?
E din cauza mea.
N-am auzit bine. Ce-ai spus?
E din cauza mea!
Și a invenției mele. Lucrul "detrebuință"..
Era un produs uimitor.
Avea aplicațiile a mii de lucruri.
Sigur.
Sună ridicol, dar cred c-a fost marfă.
Normal că a fost marfă.
Totul a început cu mult timp în urmă.
Putem să începem de mai încoace?
- Vrei un copac? - Da, da...
Atunci, totul a început cu mult, foarte mult timp în urmă.
Eram un tânăr flăcău. Mă pregăteam să plec de-a acasă.
Am plecat, mamă. Mă duc să schimb lumea cu invenția mea, lucrul "detrebuință".
Chiar fac asta.
Da, dar nu uita, Numai-O-Dată.
Dacă invenția ta o să devină un mare eșec, în loc de a fi un succes,
asta nu m-ar surprinde deloc!
Mișto trăsură. Te-am ars!
Da, te-am ars! O să vedeți voi, da?
Am să vă dovedesc că nu aveți dreptate!
Hai, Melvin!
Așa că, am plecat la drum, doar cu căruța, toporul și un optimist irațional.
Am căutat pe tot globul,
eram obsedat să găsesc materialul perfect pentru invenția mea, lucrul "detrebuință".
Dar n-am avut niciun succes.
Până într-o zi, când am găsit...
Paradisul.
O să îl găsim curând, sunt convins. Parcă simt...
Ăsta e cel mai frumos loc...
Bine. ... pe care l-am văzut vreodată!
Salutare!
Ăsta este!
Ăsta este locul!
Copacii ăștia sunt exact ceea de ce am nevoie.
Am să tai unul și am să-mi fac lucrul "detrebuință".
Dar mai întâi...
Acum voi!
Minunat!
Acum prietenia noastră poate începe.
Mână în mână o să devenim bogați.
Nu e ceva ce nu putem facem împreună.
Așa că, hai să transformăm visul meu în realitate.
Prieteni... O, haideți...
Unde îmi e formația?
Ce?
Stai.
Stai puțin.
- Poftim? - Da, asta e grozav.
Știi, e minunat că ai dat de mâncare animalelor bezele.
Dar ai cumva și un cântecel care să spună de unde să fac rost de un copac?
Pentru că, mi-ar plăcea să-l aud.
Desigur, e imediat după cântecelul despre copilul care tot întrerupea povestea
și apoi nu s-a mai auzit vreodată de el.
Mda, am înțeles. Continuați, vă rog.
Bine. Să începem.
Voi face un lucru "detrebuință" care va schimba lumea.
Ia priviți, prieteni.
Unde ați dispărut cu toții?
Fără să-mi dau seama, prin faptul c-am tăiat acel copac,
am chemat o creatură mistică, bătrână ca timpul însuși.
Legendarul și un pic sâcâitorul protector al pădurii...
Lorax!
Tu ai tăiat copacul ăsta?
Nu...
Atunci cine a făcut-o?
Ce-i asta?
Cred că el a făcut-o.
Pleacă! Eliberează perimetrul, ia-ți toporul și pleacă!
Iar tu ești...?
Eu sunt Lorax. Protectorul pădurii.
Eu vorbesc în numele copacilor.
Vrei să-mi spui că nu m-ai văzut cum am apărut magic din ciotul ăla?
Cu fulgere și tunete și toate alea. Nu ai văzut nimic din toate astea?
Nu, dar sună uimitor.
Poți să-mi arăți și mie?
Da, aș putea să-ți arăt. Dar nu mai schimba subiectul.
Bine.
Nu e adevărat.
Gata! Știu ce vrei.
Am o de-asta pentru cel mai drăguț și micuț tip pe care l-am văzut.
Cum îndrăznești? Dă-mi asta!
O să mănânc asta, dar să știi că sunt profund jignit.
Stai, ce...
Mustăcioară, vrei să încetezi cu asta?
Care e problema ta, frate?
E timpul să pleci, uriașule.
Scoate-le. O să le bat înapoi la loc. Pot face asta cât e ziua de lungă.
Stai, oprește-te! Oprește-te.
Deci ai fi lovit o creatură a naturi inocentă.
Ce? Nu! Nu l-aș fi lovit niciodată pe Al_Mic.
Tu, pe de altă parte, mi-ar face plăcere
să te fac pe tine și mustața ta una cu pământul!
Priviți intrusul și modurile lui violente!
Să-ți fie rușine!
Gata, până aici.
Ascultă-mă bine, minge păroasă.
Am să tai câți copaci am nevoie. S-a înțeles?
Ghici ce? Nu plec nicăieri!
Și cu asta basta!
Atunci nu-mi dai de ales.
Dacă nu vei pleca până când soarele va apune peste această vale,
toate forțele naturii vor fi dezlănțuite asupra ta.
Si vei fi blestemat pana la sfarsitul zilelor tale.
Te-am avertizat.
- Mulțumesc. - Da, cu plăcere.
Te-am avertizat!
Dar nu i-am luat în seamă avertismentul.
Nici n-o să-ți vină să crezi ce s-a întâmplat în acea noapte.
Ce s-a întâmplat?
Dacă vrei să auzi finalul poveștii, întoarce-te mâine.
Stai! Stai! Mâine?!
Tu vorbești serios?
Locuiești în mijlocul pustietății.
Miroase urât aici. Nu mă face să mă întorc și mâine.
Atunci, presupun că nu vrei să auzi finalul poveștii.
Ba da, vreau. Chiar vreau.
Vreau să aud povestea, doar că...
Nu ai ceea ce este nevoie. La revedere!
Stai puțin, ba am ceea ce este nevoie.
E-n regulă, nu-i nimic. Revin mâine.
Nu-i nicio problemă.
Vezi? Plec.
Mă îndepărtez...
Ne vedem maine!
Poate. Poate...
La mulți ani!
Ce dorință ți-ai pus, Audrey?
Aș vrea să-ți spun, dar din păcate,
conform universului cu privire la legea dorințelor, nu pot să-ți spun.
Știu eu ce ți-ai dorit.
Să fie oare...
... asta?
Ted, ai reușit!
Și încă cum, fără să mă sinchisesc.
La mulți ani...
... Audrey!
Sărută-l! Sărută-l!
Ted! Ted!
Iar pupi cutia cu cereale, dragule.
Ce e? Îmi plac mult de tot cerealele astea.
Ce cereale sunt astea? Da!
Bine.
Mă voi asigura să-ți cumpăr mai multe data viitoare.
Bine, super. Eu trebuie să plec, am de făcut un lucru.
Ne vedem mai târziu.
Nu pleci nicăieri, tinere.
E duminică. Știi bine ce înseamnă asta.
E timpul familiei și ne vom juca jocuri de masă.
Dar...
O, frate...
- Mamă, serios acum, de fiecare dată? - Mai lasă-mă în pace!
Nu...
Bine! S-a terminat cu timpul în familie,
acum e timpul personal.
Mă găsiți în camera mea.
Bine, dragă. Distracție plăcută.
Știam eu c-o pot face să cedeze. Du-te.
- Du-te să-l vezi! - A, da!
Ești cea mai tare! Mulțumesc, bunicuțo.
Ted te numești, nu?
Domnul O'Hare?
Am auzit c-ai devenit interesat de copaci.
Ce-ți veni cu asta?
Unde ați auzit asta?
Ted, eu știu tot ce se învârte în Orașuldetrebuință.
Uite care e treaba.
Eu îmi câștig existența vânzând aer proaspăt oamenilor.
Oricine își poate achiziționa un copac pe degeaba.
Când aud lumea vorbind despre copaci,
consider că ei sunt un fel de amenințare pentru afacerea mea.
Nici măcar nu știu despre ce vorbiți.
Ascultă bine ce-ți spun, băiete.
Nu te juca cu lucruri pe care tu nu le înțelegi.
Sau voi fi cel mai înfricoșător coșmar al tău.
Zici că am capul lui Frainkenstain pe un corp de păianjen!
Da...
Mama mea mă așteaptă, așa că voi...
Desigur.
Întoarce-te înapoi la jocurile de familie.
Bunica ta tocmai a terminat mutarea.
De unde știi?
Te rog! Eu am ochi pretutindeni.
Ai un oraș minunat, Ted.
Poți face multe lucruri distractive aici
care să-ți ia gândul de la a mai face pe exploratorul.
Nu găsesc niciun motiv pentru care să mai pleci vreodată din oraș din nou.
În regulă, mi-a făcut plăcere să vorbim.
O, nu!
Păzea.
Frate, trebuie să-ți schimbi soneria.
- Ți-a fost doar de mine. - Ce?
Te-ai și întors deja. E clar că ți-a fost dor de mine puțin.
Nu-i așa?
Nu, nu mi-a fost dor de tine. Am venit să aflu finalul poveștii.
De ce ești așa de interesat de copaci?
De ce nu ești și tu ca ceilalți copii?
De ce nu te interesează dansurile, nasturi cu clopoței și cărțile de jucat?
Da, sigur, sigur.
Păi, nu știu...
Am zis că ar fi marfă să am unul, știi?
Faci asta pentru o fată, nu-i așa?
Ce? Nu!
Serios?
Pentru că, când un bărbat face ceva stupid o dată, ei bine, asta e pentru că e bărbat.
Dar dacă face același lucru stupid de două ori,
o face pentru a impresiona o fată oarecare.
Nu e o doar o fată oarecare!
E o femeie!
E la liceu și iubește copacii.
Și eu am să-i aduc unul.
Ce drăguț să vezi pe cineva atât de detașat de lucruri precum realitatea.
Mulțumesc.
În regulă. Unde rămăsesem?
Ăsta da lucru "detrebuință".
Nu e deloc nemasculin ca un bărbat să tricoteze. Da, domnule!
Aveți grijă la... Voi...
Cine v-a învățat pe voi să furați paturi?
Pe aici.
În regulă, încetișor și cu grijă.
Bună treabă, prieteni. N-aș fi reușit fără voi.
Cred că glumești.
Știe să înoate?
Desigur că nu știe să înoate.
Rezistă, ursulețule. Vin să te salvez.
Peștișorilor, opriți patul!
Săriți, săriți.
Haide, urcați acolo.
Haideți! Încă puțin.
Acum ce fac?
În regulă, ursulețule. Vino aici, dă-mi lăbuțele.
Unde te duci?
Asta e de rău.
Omule, trezește-te!
Ce se întâmplă? Unde sunt?
Ai probleme! Și o să dai nas în nas cu ele repede!
Suntem pe un râu.
O, nu!
Fă și tu ceva!
Ajutoarele sunt pe drum!
Nu, nu, nu, nu!
Mai rezistați puțin!
O, nu!
Trezește-te! Trezește-te!
Liber!
Mă îndreptam către lumină și tu m-ai tras înapoi. Și iată-mă!
Mi-ai salvat viața!
Da, știu. Nu e mare scofală.
Ba da!
Mai avem puțin și cădeam în cascada aceea...
... cu pat cu tot. Cum a ajuns patul meu pe râu?
În legătură cu asta...
De fapt... eu ți-am pus patul pe apă.
Nu voiam să pățești ceva rău.
Voiam doar să te ducă râul departe, teafăr.
Toți de aici avem nevoie de copaci.
Iar tu îi tai!
Așadar, avem o problemă serioasă.
În regulă.
Jur că n-am să vă mai tai niciun copac.
Promit!
Mulțumesc. Dar tot o să fiu cu ochii pe tine.
Bine! Mâine am o zi importantă,
așa că mă duc să dorm.
Imediat după ce îmi găsesc patul.
Bine, ce...
Întrebare: Ce caută ei aici?
Iar a doua întrebare, dacă îmi permiți:
Ce cauți tu aici?!
Bine.
Ei bine, după incidentul de aseară,
ți-am găsit o șosetă și am venit aici să ți-o înapoiem.
- Dar când am ajuns aici, tu dormeai. - Ce...?
Exact! Iar somnul e modul corpului de a le spune oamenilor nepoftiți să plece!
Știu, dar păreai atât de călduros.
Și era frig afară. Ne-a luat somnul aici la tine.
- Nu ți-am făcut niciun rău. - Nu mi-ați făcut niciun rău?
Bine!
Bine, eu îmi pun buzele pe...
Ei bine, obișnuiam să-mi pun, oricum.
Tocmai ai...
În castronul meu?
De ce îți trebuie o d-asta? Nici măcar nu ai mustață.
Gata, până aici!
Ce e? Credeam c-am făcut o înțelegere aseară.
Da, am făcut. Am zis că n-o să mai tai copaci.
Iar eu am spus c-o să fiu cu ochii pe tine.
Sunt lihnit. Ce avem la micul dejun?
Micul dejun e supraevaluat.
Știi ce? Am treabă de făcut.
Da, trebuie să mă duc în oraș și să vând lucrul "detribuință".
Ai tăiat un copac ca să faci mizeria aia?
Uită-te la ea, zici că-i...
Mizerie? O, nu. Tu nu înțelegi.
Ăsta e un produs revoluționar care va schimba lumea pe care o știm.
O fata de masa.
Uitati-va. Un costum de baie.
Aveți pete lăsate pe podea de către oaspeți neinvitați?
Lucrul "detreibuință" vă dă o mână de ajutor cu asta.
Dar stai, mai e încă ceva.
Datorită microfibrelor pe care le are, lucrul "detribuință" este super absorbant.
De asemenea, poate fi folosit și ca drept pălărie.
Desigur, mai întâi trebuie să-l storci de apă.
Păi, na, ia-ți-l, fă-ți de cap.
Dar nimeni nu o să-ți cumpere asta.
E bine de știut!
Din fericire, nu tu ești clientul pe care trebuie să-l fac să cumpere.
Ciudatule!
Ai adus o chitară?
Da, am și o melodie...
Asta va lua mintea tuturor și va vinde niște lucruri "detrebuință".
Da!
Toată lumea are nevoie de un lucru "detrebuință".
e tot ce...
Lasă-te!
Din păcate nu am vândut nimic în prima zi.
Detrebuința e bună, detrebuința e grozavă.
Nici în a doua zi.
Sau în a treia, a patra sau a cincea zi.
Până când...
Ajunge!
Știți ce, am terminat cu asta.
Familia mea avea dreptate. Renunț!
Drăguță pălărie!
Doamne, vreau și eu una!
Chestia aia mă face să te plac mai mult.
Unde e detrebuința, ai vândut-o?
Salutare... Nu, nu am vândut-o.
Cred că e prea târziu.
Te-ai străduit, ce mai poți face?
Ia un loc și joacă cu noi.
- Ce jucăm? - Eu joc poker.
El joacă "peștele auriu".
Și cred că lui îi e foame.
Cine dorește clătite?
Bine, fie, dă-mi-le.
Vedeți...
Ce se întâmplă?
Ce-i cu toată lumea?
Toată lumea are nevoie de un lucru "detrebuință".
E tot ce avem nevoie
"Detrebuința" e bună, "detrebuința" e grozavă.
Să sperăm că nu am ajuns prea târziu!
E o pălărie la modă!
E o coardă de acrobați
Și e și o plasă de fluturi
Și o poți folosi la gimnastică!
Toată lumea are nevoie de un lucru "detrebuință".
E tot ce avem nevoie!
Toată lumea are nevoie de el.
Noi am făcut asta!
Un lucru "detrebuință"
Mamă, eu sunt! Ți-am spus că va fi un succes!
Trebuie să vii aici acum, cu toată familia.
Vom fi bogați!
Ce? Voi avea nevoie de mult ajutor.
Nu-ți face griji!
Deci ți-a spus cum să găsești un copac?
Păi, nu...
Dar cred că-mi va spune în curând.
- Am ajuns. - Ce?
Mă întorc imediat.
Hei!
Buna, Ted.
- Ce mai faci? - Ma stii...
Calatoresc...
Eu si gandurile mele...
Ea este fata despre care vorbesti in continuu?
Bunico! Inventeaza...
- Este chiar mai frumoasa... - Trebuie sa plec. Pa!
Bine, bunico, sa te duc acasa.
Proprietatea O'Hare.
Da!
Îmi cer scuze!
Să vedeți asta!
- M-am întors! - Ce ai acolo?
Da!
Mulțumesc, Ted.
Imaginați-vă...
Raze de soare, cerul albastru... O zi perfectă!
Totul a inceput sa se strice.
Ce groapă de gunoi...
Mătușă Grizelda!
Uite-te la asta! Du-te!
Brett, nu e de joacă...
Îl prind! Îl prind!
L-am prins!
A intrat direct în copac!
- Tu ești, Numai-O-Dată? - Mamă!
Uite-l pe fiul meu plin de succes!
Știam că o să reușești, Numai-O-Dată.
Nu-i așa?
Îmi place tipul!
Dar mereu ai spus că nu voi reuși, îți amintești?
Haide, încerca doar să te motiveze.
Mă bucur că am clarificat asta,
pentru că m-a cam deranjat dintotdeauna.
În fine,
acum sunteți toți aici să mă ajutați, așa că...
Să trecem la treabă!
Brett, Chet, vreți să încetați să aruncați ursulețul?
Nu, nu, nu, stați!
Rămâneți unde sunteți!
Trebuie să plecați. La revedere!
Cine a invitat aluna asta păroasă?
Îmi spui mie alună?
O să îți intru pe nări!
Ai de gând să lovești o femeie?
E o femeie?
Bun, relaxați-vă... Să nu începem cu stângul.
Familie, el e prietenul meu...
- Cunoștință. - Da, cunoștință...
O cunoștință foarte apropiată, Lorax.
El e purtătorul de cuvânt al arborilor.
Așa este! Și în numele arborilor...
Plecați!
Vrei să fii amabil?
Sunt familia mea...
Și am nevoie de ajutorul lor
dacă afacerea mea se va dezvolta.
Ai înțeles?
Se va dezvolta?
Da, acum nu ne mai jucăm!
Am planuri!
Planuri mărețe!
Am o viziune asupra unei lumi pline de necesități.
Va fi uriaș!
În ce parte cade copacul?
În jos?
În partea în care se înclină...
Ai grijă în ce parte te înclini.
Uite-te la asta! E grozav!
Sunt foarte mândru de mine.
Numai-O-Dată, avem probleme.
Probleme?
Durează mult să aduni frunzele.
Cred că durează prea mult să aduni frunze!
Și ce altceva putem face?
Ei bine, tocmai mi-a venit o idee...
Am putea să tăiem copacii.
Ce?
Așa mai merge!
Așa va merge mai repede.
- Dar... - Fără niciun "dar".
Acum conduci o afacere!
Trebuie să faci ce trebuie pentru afacere
și pentru mama ta!
Cred că n-ar fi mare lucru dacă am tăia câțiva copaci...
Sunt atât de mândră, Numai-O-Dată, vino aici!
Îmi place tipul ăsta!
Nu, nu, nu!
Opriți-vă! Vă rog să vă opriți!
Taie copacul ăla prost!
Unde crezi că mergi?
Îmi pare rău, domnule, trebuie să port o discuție cu șeful tău.
Îmi pare rău...
Dar domnul Numai-O-Dată nu primește pe nimeni momentan.
Da, dar mă va primi pe mine. Așa că...
Ia-ți labele de pe mine!
Nu mă provoca, piticule.
Ți-ai încălcat promisiunea!
Ești mai bun de atât!
Trebuie să încetezi!
Nu e bine deloc!
O zi plăcută!
Rău?
Nu sunt rău, eu sunt personajul pozitiv.
Dar el nu înțelege.
Crezi că sunt rău?
Mulțumesc.
În sfârșit mi se întâmplă și mie ceva bun
și trebuie să vină el să-mi strice cheful.
Care e problema lui?
Vezi?
Da, rău... Cum să nu!
Cât de rău pot fi,
Fac doar ce trebuie
Cât de rău pot fi,
Doar îmi urmez destinul!
Cât de rău pot fi,
Fac doar ce trebuie
Cât de rău pot fi,
Cât de rău aș putea fi?
E o lege a naturii,
toată lumea o cunoaște,
Supraviețuiește cel mai bun,
Și vedeți cum iese
Animalele au învins, se luptă cu înverșunare,
se târăsc, lovesc...
Animalele se luptă, nu fură de la alții
mâncarea
Spun și eu, cât de rău pot fi?
Eu fac doar ce trebuie.
Cât de rău pot fi?
Doar îmi urmăresc destinul.
Cât de rău pot fi?
Eu fac doar ce trebuie.
Cât de rău pot fi?
Cât de rău aș putea fi?
E un principiu în afaceri
Toată lumea știe cum funcționează
Așa e la cei cu bani
Oamenilor cu bani
Fac pământul să se învârtă
Toți din firmă, toți din jurul meu Au nevoie de protecție
Voi avea grijă de...
Mișcă-ți șoldurile
Trebuie să continui pentru că asta nu va înceta
Haide, cât de rău ar putea fi
Cât de rău pot fi?
Doar construiesc o academie
Cât de rău pot fi?
Uite-te la mine cum mângâi animăluțul
Cât de rău pot fi?
O parte din profit este pentru binefacere
Cât de rău pot fi?
Cât de rău pot fi, hai să vedem!
Toți clienții cumpăra
Și banii se multiplică
Și agenții de publicitate mint
Și avocații neagă
Cui îi pasă dacă mor câțiva copaci?
Totul e atât de mulțumitor!
Cât de rău...
Cât de rău aș putea fi?
Deci cum merg lucrurile?
Ce faci aici?
Ești fericit?
Ai umplut golul din tine?
Sau vrei mai mult?
Dacă tu ai o problemă cu ce fac,
de ce nu ți-ai folosit
puterile tale magice să mă oprești?
Ți-am spus că nu merge așa.
Sigur! Am uitat.
Ești un mincinos! Vreau să pleci acum!
De ce, te intimidez?
Îți amintesc de promisiunile pe care le-ai făcut?
De bărbatul care erai?
Știi ce?
Tacă-ți mustața! Conștiința mea e limpede.
N-am făcut nimic ilegal, îmi cunosc drepturile
și am de gând să-mi dezvolt afacerea
și să transform "OrașulDeTrebuință".
Și nu mă va opri nimic!
Asta e.
Ultimul copac.
Asta te-ar putea opri.
Cineva a făcut și asta...
Mă întreb care va fi următoarea invenție de milioane de dolari.
Da!
Și eu mă întreb...
Fiule, sunt dezamăgită.
Bret!
Acum tu ești copilul meu preferat.
Uitați, nu caut probleme.
Și nu vei avea.
Nu din partea lor.
Mulțumită ție și alor tăi,
nu mai pot trăi aici.
Așa că îi mut.
Să sperăm că vor putea...
...găsi un loc mai bun altundeva.
Melvin?
Melvin!
Micuțule...
Deci chiar e vina ta.
Ai distrus tot.
Da.
Și de când a plecat Lorax
am regretat tot ce am făcut.
Să mă gândesc la cuvintele alea...
"doar dacă"...
Și mă întreb ce vor să spună.
Dar acum mă gândesc...
Poate exista un motiv
pentru care a scris Lorax asta.
Eu?
De ce mi-ar lăsa mie asta?
Pentru că numai dacă cineva ca tine se arată interesat,
se pot îmbunătăți lucrurile.
Dar nu e mai bine.
Ultima sămânță de copac.
Tu trebuie să o plantezi, Ted.
Da, dar nimănui nu-i mai pasă de copaci.
Atunci fă-i să le pese.
Plantează sămânța în mijlocul orașului
unde îl pot vedea toți.
Schimbă firea lucrurilor.
Știu că poate părea nesemnificativ,
dar nu e vorba despre asta.
E vorba despre ce poate deveni!
Nu e doar o sămânță.
La fel cum nici tu nu ești un băiat obișnuit.
Nu te voi dezamăgi.
Știu.
Audrey!
Ted?
- Ce faci? - Ne vedem acasă la mine.
- Stai... - Acasă la mine, bine?
Să vedem...
Am nevoie de apă și de...
Și de ceva de săpat și...
- Ce avem aici... - Ted!
Mamă, sunt ocupat!
Vino imediat! Nu mă face să urc!
Ted, vreau să-l cunoști pe domnul O'Hare.
Cel mai influent om din oraș.
Uite-l! Salut, Ted!
Bună ziua...
Nu pare inteligent, domnule O'Hare?
Știe și cum îl cheamă!
Știți ce aș dori acum, dna Wiggins?
O prăjitură delicioasă.
Minunat. Ted va rămâne cu mine, să discutăm.
Sigur, de ce nu-l și adoptați?
Glumeam.
Făceam doar o glumă, e o glumă.
Vă aduc prăjiturica.
Știu că e la tine, Ted.
Așa că să nu o luăm pe ocolite, de acord?
Dă-mi-o.
Îmi cer scuze, dar nu știu despre ce vorbiți.
Serios? Atunci...
Cred că nu te deranjează dacă îți verificăm cameră.
Nu, nu!
Băieți!
- Găsiți sămânța! - Nu urcați!
Oameni buni, e ridicol. Opriți-vă!
Nu, nu puteți intra în camera mea!
Găsiți-o!
Ce se întâmplă aici?
N-ai tu treaba!
Du-te jos.
Pardon!
Nu mă interesează cine ești tu.
Ieși acum din casa mea!
E strigător la cer!
Bine. Scuze.
Trebuie să fie o greșeală. Noi plecăm.
Scuzele mele, Ted.
Ai grijă.
Vrei să-mi spui ce se întâmplă?
Unde e sămânța?
Ce sămânță?
Unde e bunica?
Trăiește!
Îmi amintesc de tine!
Ted, ce...
Audrey!
Vrei să... Bine!
Ted, ce se întâmplă?
E vorba despre asta!
Stai, stai...
- Asta e... - Da.
E ultima sămânță de copac.
Și tu mă vei ajuta să o plantez în mijlocul orașului,
să o poată vedea toată lumea.
Te-aș săruta acum!
Dar nu avem timp de asta!
Nu știu, cred că avem puțin timp.
Știți ce, haideți să mergeți. Lăsați-o baltă.
Vine!
Ține-te, băiete.
Salutare.
Ted, vine o navă înfricoșătoare după noi.
Da.
Nu vei scăpa, băiete!
Mișcă, ai auzit!
Chiar...
Calc-o, Ted!
Prostule!
Ai grijă, Ted!
Nimeni nu-l învinge pe O'Hare!
La naiba!
Nu e de bine.
Cum se plantează?
Ratatule!
Serios?
Nu, sămânța!
Prindeți sămânța!
Grăbiți-vă!
Țineți-vă, pornim!
Bunico!
Serios, bunica ta e grozavă!
Nu!
Haide!
Da, așa e.
Uite-o!
Uite-te pe unde mergi, chiorule!
Haide!
Ce...
Ține-te de ea!
Să vedem ce poți, Teddy!
N-ai tupeu!
Ted!
Bunico!
Da!
Ia-o p-asta, micuțule!
Bun, trebuie să o plantăm!
Dar unde? Nu e pământ nicăieri...
Bunico, nu...
Vezi, ce ți-am spus eu? A fost ușor.
A spart capul statuii!
Băiete, ce crezi că faci?
Caut un loc unde să plantez un copac.
Unul adevărat.
Dar de ce am avea nevoie de un copac?
Exact!
Frate...
Oameni buni,
ultima voastră grijă sunt copacii.
Sunt murdari!
Sunt lipicioși și murdăresc tot.
Atrag furnici otrăvitoare...
Și albine.
Gândiți-vă la copii.
Și le cad frunzele!
Cred că știi cum e, frunzele lor cad
și se împrăștie pe unde vor!
Haide, știm de ce nu îți plac copacii.
Pentru că dau aer proaspăt.
Gratis!
Sunt jignit! Ați mințit!
Nu e o minciună, se numește fotosinteză.
Nu, inventează!
Oameni buni, a inventat cuvântul pe loc!
OrașulDeTrebuință e perfect așa cum este.
N-avem nevoie de copaci.
Băiatul ăla are o sămânță!
Trebuie să-l oprim!
Cine e de partea mea? Haideți!
O'Hare are dreptate!
Sămânța ne va distruge pe toți!
Opriți-l!
Ultima șansă, băiete.
Dă-o aici!
Unde crezi că fugi?
Hai, să mergem!
Urcați!
Opriți-l pe maniacul ăla!
Scuzați-mă... Aveți grijă!
Ted, vei lovi zidul!
Da, știu!
Ați văzut asta?
Cine se crede băiatul ăsta?
Sunt Ted Wiggins.
Și vorbesc în numele copacilor.
Și adevărul e că...
...lucrurile nu sunt perfecte aici în OrașulDeTrebuință.
Și lucrurile se vor înrăutăți dacă nu facem ceva.
Dacă nu ne schimbăm.
Și putem începe prin a planta sămânța!
Bine, haideți... Totul e bine!
Nu-i așa?
Eu zic să-i arătăm băiatului
ce părere avem despre sămânță.
Haideți, oameni buni!
Tu, urcă acolo imediat
și convinge oamenii să fie de partea mea.
Dacă nu, ești concediat!
Hai, spune ce gândești!
Nu știu prea multe, eu sunt Sai.
Fac livrări la O'Hare.
Dar cred că acest copac merită o șansă
Așa că spun să-l lăsăm să crească
- Eu sunt Dan. - Iar eu sunt Rose.
Fiul nostru, Wesley strălucește.
Iar asta nu e bine, așa că mai bine îl lăsăm să crească.
Lăsați-l să crească
Culegem ce semănăm.
Să plantăm sămânța în pământ
Să sărbătorim renașterea naturii
Noi spunem să-l lăsăm să crească.
Mă cheamă Mary și am trei ani
Și chiar mi-aș dori să văd un copac
Eu zic să-l lăsăm să crească
Eu sunt bunica Norma și am părul cărunt,
dar îmi amintesc când copacii erau peste tot.
Și nimeni nu plătea aerul.
Așa că eu zic să-l lăsăm să crească!
Să crească!
Așa că acum
Avem doar o mică sămânță
Dar e tot ce avem nevoie
Este timpul să ne schimbăm viața,
să crească.
Eu sunt O'Hare și fac parte din comunitate,
Și eu trăiesc în OrașulDeTrebuință...
Lucrurile pe care le-ați spus ar putea fi adevărate...
Ar putea fi vremea să o luăm de la capăt...
Și să-mi schimb părerile...
Ba nu!
Eu zic să o lăsăm să se usuce!
Să se usuce, să se usuce și să putrezească
Haideți, cine e de partea mea?
Nimeni.
Tu ești un zgârcit!
Să crească,
să ne arate ce este dragostea,
puneți sămânța în pământ,
Să sărbătorim renașterea naturii,
Să îl lăsăm să crească!
Să crească, să crească!
Să culegem ce semănăm!
E doar o mică sămânță,
dar e tot ce avem nevoie!
E vremea să dispară lăcomia,
Imaginați-vă orașul cu flori și pomi
Să fie asta imaginea noastră!
Mulțumesc, Ted.
Spunem să-l lăsăm să crească
Te-ai descurcat bine.
Ai făcut bine.
Apropo, drăguță mustață!